Здравейте и добре дошли.
Аз съм вашият радио водещ Кен Хайман.
Гост днес е психологът и писател д-р Ричард Клейтън.
Новата му книга е озаглавена
"Готови, отпусни се, пусни го да излезе: Ръководство за управление на агресията".
Докторе, методите описани в книгата ви, сте приложили първоначално
върху пациенти в частната си практика?
Да. Опитвах се да реша някой проблеми, които ме вълнуваха.
Открих нещо, което работи много добре.
Разбрах, че мога да помогна и на много други хора.
Телефонните ни линии са отворени.
Ако някой се интересува от тази материя, д-р Ричард Клейтън е на линия.
Имаме обаждане. Здравейте.
- Имам малко проблемче. - Давайте.
Не бяхте ли станция за рок музика? А в момента г-н Оправанко ми разправя небивалици!
- Бесен съм. Ще ви скъсам гьона! - Чакай. Не го режи.
Кое в предаването те изнерви толкова?
- Това, че е боклук. - Добре.
А мислиш ли, че ако ни "скъсаш гьона"
ще се почувстваш по-добре? - О да! Определено.
Много от нещата които правим когато сме ядосани,
не ни карат да се чувстваме по-добре. Всъщност - чувстваме се по-зле.
Ние контролираме емоциите си, а не останалите около нас.
И първата крачка е
да се научим как да овладяваме емоционалната си същност.
Какво ме зяпаш бе? Я си гледай напред. Задник!
Искам да направя нещо за вас.
Затворете очи, поемете дълбоко въздух
и повтаряйте след мен ...
- Готови? - Готови.
Отпусни се.
- Пусни го да излезе. - Пусни го да излезе.
- Как се чувствате? - Пусни го да излезе.
Да.
Наистина е по-добре.
Да не си откачил!
Това е ...
Това беше от нас за днес.
Искам да благодаря на гостът ни д-р Ричард Клейтън.
Книгата му може да бъде закупена от книжарниците.
Аз бях Кен Хеймън. До следващия път.
- Беше страхотен. - Благодаря ти, мила.
Всичко е толкова вълнуващо.
След три седмици ще се женя за най-прекрасното момиче на света.
- Може ли живота да е по-прекрасен? - Да, ако си на моето място.
Уискито е добро.
- Меркюри. - Добра работа, Елън.
Благодаря.
И така, Елън. Скоро ще си част от семейство Клейтън.
Какво е усещането?
За мен ще е чест. Обичам синът ви истински.
О, Елън. Това беше наистина мило.
Но какво мислиш всъщност за Ричард?
Гол. Едно на нула за мен!
Чукни мамо. Хайде.
Не на масата скъпи.
Общоприетата система за благосъстояние трябва да бъде премахната.
Лесно ти е да го кажеш татко.
Ти си бял. Син на богат индустриалец. Аз съм си аз.
Някой хора са родени без привилегии само заради предците си или цветът на кожата им.
Звучиш като някой либерален дърдорко.
Благодаря ти, Роза. Много благодаря.
Ти си добър човек.
Народът ти е от чудесни хора. Горди хора.
Не може да те разбере, Ричард.
Разбира езикът на показаното уважение, майко.
Разпусни малко. Налей си бренди.
Знаеш, че вече не пия.
Не мога да разбера как синът ни се превърна в такава "майка Тереза".
Навярно го е наследил от баща си.
Ако беше така, то нямаше да имам грам състрадание.
- Не е задължително. - Мич, мисля че говориш повече от нужното.
Не е ли време да узнае истината?
- Истината за кое? - Мичъл.
За мечето.
Мече? Каква мече? За какво говори?
Най-добре да ти покажа.
Мич, Мич! Връщай се веднага.
Къде отиде?
- Може би трябва да му кажем. - Да ми кажете какво?
Не искахме да ти го казваме. Предполагам няма да е лесно.
Но мисля че е време да узнаеш истината.
Роза, остави ни сами.
Знаеш, че ви обичаме и двамата с Мич.
Израснахте заедно.
Но...аз...не съм ти баща, казано директно.
- Не разбирам какво се опитвате да ми кажете? - И аз не съм ти биологичната майка.
- Това някаква шега ли е? - Не, не е шега Ричард.
Беше осиновен синко.
Осиновен? Но...
- Не, не е възможно. - Не е задължително.
Веднъж се ровех из вехториите, когато намерих това.
Какво е това?
Единственото нещо, което е било с теб, когато са те намерили от сиропиталището.
Бил си само на няколко месеца.
"Моля, погрижете се за безценното ни момченце."
Нека не правим сцени Ричард.
Кой прави сцени? Казвате ми, че съм осиновен?
- Не повишавай глас. - Не мога да повярвам че го чувам.
Минало е. Каква е разликата сега?
На 34 съм! Не ви ли хрумна, че трябваше да го науча по-рано?
Защо? Можеше да се травматизираш.
...отпусни се, пусни го да излезе.
Готови, отпусни се. Пусни го да излезе.
- Добре ли си? - Добре съм мила.
Повече от добре.
Скъпи, какво слушаме?
Запис за медитация.
"Морето на спокойствието".
- Успокояващо е, нали? - Да.
- Може ли да ги намерите? - Правя това от 25 години.
Колко... дълго може да продължи?
Във вашият случай не много.
Ще пуснем обяви в градчето, където си намерен и т.н.
И ако са там и са още живи ще ги намерим.
Добре.
Две седмици по-късно
Изглежда страхотно. Иска ми се да вярвах повечко в рекламата.
Ще се погрижат за теб.
Има още много публикации относно книгата ти.
Дори сложиха голяма снимка в днескашния вестник.
- Тази ли снимка ще използват? - Да.
Като вдървен съм.
Но всъщност не изглеждам по този начин, нали?
Не. Всъщност не.
Съжалявам. Секунда само.
- Ало. - Спайсър е. Добри новини.
- Да? - Мисля, че намерихме родителите ти.
Това е страхотно. Кои са?
Франк и Агнес...
Може да го произнеса грешно... Менюри.
Менюри, трябва да е френско. Къде живеят?
Пикин, Илиноис. Около Пиориа.
Това е само на няколко часа от тук.
Сигурен съм, че обичат да ходят на гости. Искаш ли да го организирам?
Идеално. Ще имаме парти. Там ще ги представя на всички.
- О, тази е чудесна. - Ричард държи всичко да е идеално.
Гледа се, все едно не е той.
Мила! Намерихме ги!
Намерихме родителите ми!
Идват следващата седмица. Ще организираме парти.
Той ги намери. Не знам как го направи.
Трябва да тръгвам. Имам среща. Ще ти се обадя по-късно.
- Някакви следи от тях? - Не. Все още не.
Не разбирам какво ги е задържало.
Трябва да сте Менюри.
Нямах си и на идея, че съм от смесен брак. Винаги съм се оприличавал
с борбата на цветнокожите. Сега вече знам защо.
Татко, майко, разкажете ми всичко за себе си.
Завърших Бъркли в лятото на моята любов, когато срещнах майка ти.
Правех протестни лозунги през 60-те и 70-те.
Помниш ли "Спасете китовете", "Не на ядреното оръжие", "Мир"?
- Разбира се. - Бяха мои идеи.
Аз съм основател на Организацията за промяна на етноцентричното мислене. ОПЕМ.
Страхотна работа. Невероятни сте.
А ти беше синът, който винаги сме искали.
Опитвам се, мамо. Наистина се опитвам.
Но кажете ми нещо.
Защо ме изоставихте?
Беше част от социологически експеримент.
Искахме да видим дали дете от либерални хора каквито сме,
може да се докаже в семейство на тесногръди лицемерни индивиди,
каквито са Клейтън. - Винаги съм го знаел.
И мога да кажа, че се справи героично с това.
Поздравления синко.
Обичаме те.
- Хей? - Да?
Изглеждам ли добре? Искам да оставя добри впечатления.
Мила, прекрасна си.
Ще се влюбят в теб. Иначе не би могло и да бъде.
Аз трябва да съм притесненият. Ами ако ги разочаровам?
Недей да се тревожиш за това, защото си страхотен човек.
Ще бъдеш най-прекрасната съпруга, която някой може да има.
О, Господи, това са те. Къде ми е сакото?
- Върху теб. - Правилно.
- Изглеждам ли добре? - Да. Успокой се.
Не мога да повярвам, че се срещаме. Може ли да и казвам майко и татко?
- Не. Просто г-н и г-жа Менюри. - Правилно. Ами... ето ни и нас.
Франк Менюр. Ти трябва да си синът ни. Как си по дяволите?
Това е важен момент за нас.
Извинете, как казахте, че се казвате?
- Франк. - Не, втората част.
Менюр. Френско е.
Навярно сте объркали къщата. Очакваме Менюрийс.
- Ричард. - Какво?
- Ти трябва да си Франк младши. - Франк младши?
Бих го разпознала навсякъде. Има дарбата на семейството ми.
Наричаш го цирков клоун?
По-добре отколкото боклуджия.
- Затваряй си плювалника. - Ти го затваряй!
Не мога да повярвам, че наистина си ти.
Май си имаме семейна сбирка тук.
На колко годинки си синко? 34?
И аз бях на толкова, когато започнах да оплешивявам.
Но не се тревожи. Признак на потентност е.
Като дойде време да си пазаруваш "килимче", знам добро място.
Ще му кажеш, че си моето момче и си готов.
Защо не вземем да влезем вътре?
Нищо не би ни зарадвало повече.
Може ли да ти помогна с ...?
Това е кашкавалена топка.
Направих я собственоръчно за случая. Дано ти хареса.
Кашкавалена топка. Много мило.
У дома съм прочута с кашкавалените си топки. Мога да ти дам рецептата.
На никой не му пука, какво слагаш в топката си за плъхове, с изключение на ветеринарния контрол.
- Ветеринарният контрол ще прояви интерес. - Защо не си затвориш плювалника?
- Алкохолик е. - Чух те.
Оценяваме жеста. Благодаря. Нали, Ричард?
Ричард?
Имате си хубаво местенце тук, а синко?
Трябва да сваляш доста парички, а синко?
- Какво бачкаш? - Психолог и писател съм.
Какво ще кажеш а? Знаех си, че това тук ще свърши добра работа.
И какво пишеш синко?
Книги за психологията.
Писал ли си книги за кучетата? Обичам книги за кучета.
- Не, не мисля, че съм писал. - Ако напишеш се обади. Ще си я купя.
Не мога да ви опиша колко очаквахме посещението ви.
Ричард искаше да ви пита за толкова много неща, нали?
- Не знам от къде да започна... - Пак си със скапаната мрежичка?
Казах ти да не носиш този боклук, когато отиваме при момчето ни.
Имаш ли си на идея каква вещица си с това на главата?
Някакви идеи?
Обясних ти, че не искам да падне косъм в кашкавалената ми топка.
Ще броя до три.
И когато кажа "три", ще е по-добре този боклук да не е вече на главата ти.
Едно...
-...две... - Няма да го махна.
...три!
Това беше. Идвам.
Добре. Нека се успокоим. Сигурен съм, че...
О, скъпи.
О, Ричард. Скъпи!
Доволна ли си сега?
Дойдохме да видим синът ни, а ти го кастрира с топка за плъхове.
Ще се оправи.
Разбира се. Наследил го е от старчето си.
Ако ми плащаха за всеки път, когато съм бил на земята,
вече щях да съм богат. - Да направим нещо?
Не стори ли достатъчно?
Навярно се чудиш, защо сме те изоставили синко.
Все същата стара история, която навярно си чувал хиляди пъти.
Момче и момиче се срещат. Влюбват се.
Момичето забременява.
Момчето е арестувано.
Каква беше последната част?
Дълга история. Мислехме, че ще има шанс за по-добър живот
със семейство до себе си, което да се грижи за него.
Мразя да го казвам, но мисля, че месото е избягало от този сос.
Нещо не му усещам вкуса.
Всъщност това не е месо. Соев екстракт е.
- Суек какво? - Не.
Соя. С Ричард сме вегетарианци.
Не употребяваме животински продукти.
Соята е вид бял глутен. Не знам как да го обясня.
Много е здравословно.
Ако не ви харесва може да ви поръчаме нещо.
Не, харесва ни. Нали?
Разбира се. Вероятно най-добрия глутен, който съм опитвал.
С какво се занимавахте за да преживявате? Ти?
Можеш да ми викаш "татко" синко.
Работех в едно родео, обяздвах един от биковете.
Схващаш ли?
- Бик? Родео? - Беше толкова стар, че имаше брада.
Също като теб.
След това започнах работа в един цирк, където и срещнах майка ти.
След това продавах препарат против хлебарки по домовете.
Казваше се "Беж да те няма". Наистина бе добър.
Още пазя няколко в колата ако проявяваш интерес.
Това е трудна работа.
Та планирате ли да ни направите дядо и баба?
Дискутирали сме това.
С дискутиране не се правят бебета. С усърдна работа става.
Не ме поставяй в неудобно положение пред момчето ми.
А сега сериозно,
има неща, които трябва да знаеш за нас от медицинска гледна точка
ако сте решили да се размножавате.
- Какво имаш предвид? - Има някой нещица,
който могат да бъдат наследени от родителите.
Аз лично страдам от бактериално усложнение.
Нарича се чернокрачие. - Чернокрачие?
Чувал ли си някога за "атлетичен крак"?
Десет пъти по-лошо е.
Хронично и неизлечимо е.
Освен това и се смалявам.
- Смаляваш? - Да.
Мъжете от рода Менюри започват да се смаляват след като навършат 40.
От моя страна пък са умствените болести,
като синдрома на Турие, шизофрения,
дезориентация и още няколко.
Често съм в дименсия, склонност към насилие
и панически страх към естествени влакна.
Ако синдрома на Турие не те е обърнал досега, извън опасност си.
Но имай едно наум за шизофренията.
Най-големият ни срам е, че не бяхме там да те видим как израстваш.
Но ще посветим остатъкът от живота си
грижейки се за вас.
Наистина няма нужда да го правите.
Не, не. Настояваме.
Не оплешивяваш.
- Искаш ли да поговорим? - За какво?
Добре съм.
Просто да поспим.
Погледни го от тази страна. Още два дни и повече няма да ги видиш.
Да.
Не ме удряй.
Така е по-добре.
О, кажи ми, че се шегуват.
Кой сега е номер едно? А? Кой сега е номер едно?
Плавам в морето на спокойствието.
- Кой сега е номер едно? - Ти си номер едно!
Добро утро синко. Добре ли спа?
Да. Страхотно.
Ще се видим на закуската.
Какво правиш там?
Аз съм Менюр.
- Не, не си скъпи. - О, да. Аз съм Менюр.
Ти си талантлив, интелигентен млад мъж. Няма значение откъде произхождаш.
Сигурен съм, че имат много чудесни качества,
които не са ни разкрили.
Какво ще правим на партито? Казал съм на всички, че ще има голяма изненада.
Не мога да представя тези хора пред всичките ни познати.
Мич ще тържествува.
Изглеждаш като тях.
Онези две се натискат.
Гледай какво става.
Само гледай. Това ми напомня.
Къде е хубавото ти момиче?
О, Елън ли? Има малко работа. Ще се върне всеки момент.
Оле, пак и се качва.
Може ли да взема два билета за Midsummer Night's Smackdown
за Rosemont Horizon довечера?
Ей, младши, какво точно слушаме в момента?
О, това е запис за медитация. Помага ти да се отпуснеш.
- Имаме малка изненада за вас. - За нас?
Не знам дали ще ви заинтересува, но има състезание по кеч довечера.
- Нарича се... - Midsummer Night's Smackdown.
Та ние... купихме билети.
Как разбра че обичаме кеч?
Кой не го обича?
- Може би е семейна черта. - Шоуто започва в 8. Ще ви дадем карта...
- Няма да дойдете с нас, така ли? - Много бихме искали но...
Сме заети.
- Имаме... среща. - Да.
- Не искате да бъдете там. - Много приказки, суетене.
Обичам суетенето.
Просто имаме само този уикенд
и се надявахме да прекараме цялото време с вас.
Разбирам, но е само за няколко часа. Става ли?
Всичко наред ли е мамо? Изглеждаш отегчена.
Тук е като погребална агенция. Каза, че ще е вълнуващо.
Повярвай ми, за тези хора е вълнуващо.
Скъсай му шортите!
Това не сме го пробвали.
Ей.
- Ей. - Какво?
- Изнервям се. Много се проточи. - Спокойно. Програмата е дълга.
Трябва малко да ускорим нещата. Тези тук нямат ли си домове?
Мила, знаеш ли какво планира майка ти да облече за сватбата?
Не. Защо питаш?
Предполагам, че ще е нещо доста разголено.
Ако това те терзае, защо не я попиташ лично?
Няма нужда да си нападателна. Само направих предположение.
Извини ме.
Ричард?
Каква щеше да е голямата изненада, която ни обеща за тази вечер?
Голяма изненада?
Да, нали каза, че ще има голяма изненада.
Имаме си бебе.
Какво?
Не сега. Не е бременна, но в най-скоро време...
Може би довечера, кой знае.
- На кой му се играе на асоциация? - Асо...? Татко, късно е вече.
Няма още 9. Да поиграем.
Какво по дяволите е това?
Зяпаше я, все едно и бяха пораснали топки.
Просто бях учтив.
Цял ден ми дърпаш шалтера.
- И къде е да го изключа? - Няма изключване. Винаги е готов.
Не знам какво продавате, но тук не купуваме нищо.
Нищо не продаваме синко. Идваме да видим синът си.
Синът ви? Ричард Клейтън живее тук.
Това е нашето момче. Франк младши.
- Казвате, че вие сте... - Неговите родители.
Не виждате ли приликата?
Да. Разбира се.
Аз съм Мичъл. Завареният брат на Ричард Франк младши.
- Какво ти говорих? - Франк Менюр.
- Това е жена ми Агнес. - Как сте по дяволите?
- Как се казвахте извинете? - Франк.
- Не, фамилията. - Менюр. Френско е.
- Филм. - Филм е.
Втората дума.
- Страх. - Ужас.
Гадене.
Страх. "Заливът на страха" ли е?
"Заливът на страха"
- "Заливът на страха" е. - В стихията си съм. Кой е следващият?
Ричард, винаги съм знаел, че си номер две, но сега съм сигурен в това.
Удар. Гол! Едно на нула за мен.
Ричард, кои са тези хора?
Мои бивши пациенти. Шизофреници са. Ще се погрижа за тях.
Майка ти с голямата си уста направи така, че ни изгониха.
Такова опяване беше. А аз бях само любезен.
Не ми излизай с това. Само и се мазнеше.
Отказвам да бъда част от този заговор.
Не може да ти се има вяра и за пет пари.
Искам да ви представя специалните гости на Ричард,
неговите истински родители. Семейство Менюрс - френско е.
Мерси. Как сте по дяволите?
- Как сте по дяволите? - Какво си направил?
За мен е удоволствие да се запозная с всички приятели на синът ни Франк младши.
Т.е. Ричард. Франк Ричард младши за да е ясно.
Младши ни каза, че всички сте доста вдървенички.
Но всички ми изглеждате като приятели вече.
Всички приятели на Франк младши са и наши приятели.
Между другото, ако имате проблем с хлебарките, само ми кажете.
Продавам чудесен продукт. Казва се "Беж да те няма".
Трепе бълхи, кърлежи, хлебарки и каквото още се сетите.
Само ми дръннете един телефон.
Зацепихте ли? Само ми дръннете.
Колко практично от ваша страна.
А сега искате ли да се запознаете с милата двойка, която отгледа Франк младши?
Нищо не би ни зарадвало повече.
Чудесно. Майко, татко. Това са Франк и Агнес.
Запознайте се с Дъглъс и Аирлийн Клейтън.
Искам да ти благодаря от мое и от името на жена ми,
за чудесната работа, която си свършил с Франк младши.
- Обичаме го до полуда. - Един чудесен християнин.
О да. Лично аз членувам в църквата на К и В.
Хайде давайте, питайте ме какво е К и В.
Не знам...
Какво означава?
Коледа и Великден.
Палиш ли? Църквата на К и В е коледа и великден.
- Това е стар лаф. - Точно като мутрата ти.
Клейтън, ако искаш да ги трампим?
Може да е малко едричка, но ще направи чудеса с теб.
Арлийн прави ли с теб каквото си поискаш? Обзалагам се, че да.
Май точно сега не е във форма.
Това е Анджела Минола. Майката на Елън.
- Анджела, Менюрс. - Какво удоволствие. Страхотна рокля.
- О, благодаря ти. - Та кога е сватбата?
Да се върнем към играта. Става ли?
- Кой е вътре? - Играете си игрички?
Асоциация. Трябва да се присъедините.
Да, да.
Добре. Подгответе се, защото съм експерт в тази игра.
"Звукът на музиката"
- Филм е. - "Бързи, Смели, Сръчни".
"Бързи, Смели, Сръчни" е нали?
- Ще оставиш ли човека да започне? - Ще си затвориш ли кенефа?
- Три думи. - Едно. Роки I.
- Пришълецът I. - Първата дума.
Някаква малка частица.
- Първата дума! Това ли е тя? - Това е. "Малка частица".
Втората дума. Слушане на нещо...
Дивото зове.
- Слушане? - Слушане! Това ли е?
- Звук? - Звук! "Бързи, Смели, Сръчни"?
Не, не, не. "Американско жиголо" е. Видяхме един такъв по пътя.
Уха, този Ричард Гиър. Как само препуска.
- Опитваме са да играем интелигентно. - А ти май трябва да си вдигаш гълъбите.
Малка думичка.
"На".
О, това ми хареса.
- Последната... - Бързи...?
Това е последната дума, Франк.
Добре. Последната дума.
Какво по дяволите прави? Какво е това?
"Седем години в Тибет"!
Какво е това?
Изнася реч? Пее?
- Протяга ръце. Гърди! - Цици!
"Бързи, Смели, Сръчни".
Не е "Бързи, Смели, Сръчни"! За Бога!
Клейтън, извини ме.
Как очакваш да го познаем с изпълнение като твоето?
Не бих искал да го казвам, но май никак не ставаш за тази игра.
Не бъди строг към човека. Някой хора просто нямат дарба за тези неща.
Това е абсурдно. Вие господине сте задник.
Ричард, надявам се, че не скучаеш с родителите си.
Скъпа.
Страхотно парти, Ричард.
- Кой е следващия? - Тъп си като мистрия, нали?
- Нещата не са толкова зле колкото изглеждат. - Кой спечели?
- Не си ти! - Направи вечерта ни неповторима.
- Кой е следващия? - Лека вечер.
Лека вечер, Джефри.
Тръгваме ли? Домъкни ми шапката.
Сетих се за един. "Да напуснеш Лас Вегас"!
Е, това беше всичко.
Разделите ни разстройват. Предполагам ще се видим на сватбата.
Не си ни казал датата.
О, така ли? Ами ще е написана в поканата.
Добре.
- Искам да ти кажа колко се гордея с теб. - Добре.
Всички се гордеем с теб. Ти си чудесен човек.
Елън, нямали сме дъщеря,
но вече сякаш имаме такава.
- Благодаря ви. Толкова е мило. - Трафика не е голям в момента.
С ръка на сърцето мога да кажа, че това бяха
два от най-хубавите дни в животът ни.
Прекарахме заедно само един уикенд
но ще те обичаме цял живот.
Да, и аз го чувствам така.
Очакващото се торнадо...
Можете да ни дойдете на гости.
Каравана е, но ще спим отвън.
Не мисля, че е необходимо.
- Довиждане. - Чао.
Довиждане.
...торнадото засегна Пикин...
- Карай внимателно. - ...има големи поражения.
- Този Пикин ли каза? - Не. Карай внимателно.
Торнадото засегнало Пикин...
... е едно от най-лошите тук.
Все още очакваме информация... - Дворът ни! Домът ни!
- Караваната ни. - Къде?
Горе на дървото.
Всичко което имахме. Всичко което си имахме.
Отиде на вятъра.
След малко започва спорта и мисля...
- Ричард. - Няма къде да се приберем, синко.
Това е ужасно. Надявам се, че е застрахована.
- Не, страхувам се, че не е. - Нямаме банкова сметка.
Не вярвам в застраховането. Държа си парите у дома.
50 флакона "Беж да те няма"!
Господи, защо ни причиняваш това?
Какво ще стане с нас?
Няма ли някой при който да отседнете?
Улицата ни зове.
Тръгвали сме от нищото и преди. Нали така мила.
Не мисля, че бих могла да го преживея отново.
Не и на моите години.
Ричард.
Може ли да поговоря с теб за малко?
Добре.
- Трябва да направим нещо. - Стига, Елън. Свърших моята част.
Имахме уикенд. Сега си искам живота обратно.
- Какво трябва да направят? - Защо да не живеят в колата?
И без това живеят в каравана. Като голяма кола е.
- Не мога да повярвам. - Какво?
Как може да си толкова безсърдечен.
Винаги си заставал на страната на онеправданите
а сега си готов да изхвърлиш родителите си на улицата?
- Не ги замесвай. - Може и да са странни,
но ги е грижа за теб
за разлика от Дъг и Аирлийн.
Дъг и Аирлийн Клейтън са добри хора.
Може би са малко консервативни.
Сватбата е съвсем скоро. Най-неудобният момент е.
Само за няколко дена докато подготвяме венчавката. Хайде, Ричард.
Знаеш, че това е правилното решение. Нали?
Нали?
Приятели, Ричард има да ви каже нещо.
Елън и аз искам да знаете, че сте добре дошли
да останете за известно време тук. Ако това е проблем за вас, ние разбираме...
Какво мога да кажа, синко?
Спасяваш ни в беда.
Показваш ни, че семейството е най-важното нещо все пак.
Да. Няма по-важно нещо на света от семейството.
Синко.
- Толкова съм развълнуван. - Няма да се чувствате неудобно?
Не. Толкова е прекрасно.
Скъпи, това ще ти помогне да заспиш.
Отказвам да нося тапи за уши в собственият си дом.
Не ли е мило, че двойка, която е била толкова дълго заедно
все още се привлича взаимно. - Мило? Та те са психари.
Забравили са значението на тази дума.
Но е добре, че поне с кожата ми всичко е наред.
Краката ме сърбят. Мислиш ли, че имам "чернокрачие"?
Няма такова нещо като "чернокрачие".
Откъде знаеш? Да не си педиатър?
Престани да обикаляш и идвай в леглото. Изнервяш ме.
Добре.
Кой сега е номер едно?
Ако не възразяваш?!
Скъпи.
Нямаш нищо, което да не съм виждала вече.
Като изключим мозъка.
Мили, всичко наред ли е?
Да.
Мислиш ли, че днес ще опитат да си намерят нов дом?
- Скъпи. - Да?
Ще се опиташ ли да ги харесаш заради мен?
Разбира се. Познаваш ме. Разбира се.
Изглеждам ли ти по-малък?
При първа възможност и напомни, че в къщата не се пуши.
Ще и кажа.
- Излизате някъде ли синко? - Не, никъде.
Имам малко работа в града. Това е.
Да поиграем малко?
О, не. Обичам да го правя, но в момента закъснявам
Стига синко.
Цял живот съм мечтал да похвърлям топка
със синът си.
Наистина не мога, Франк.
Имам болно рамо. Точно тук под плешката.
О, това не е нищо.
Имам болни колене, болен гръб, болно сърце.
Нека погоним малко топката докато съм още жив.
- Ще си унищожа костюма. - Хайде, само един път.
Добре, един път. И после наистина ще трябва да тръгвам.
Вземай камерата. Ето ни и нас.
Това е като сбъдната мечта.
Имаш страхотен часовник.
- Живял си добре. - Благодаря. Подарък ми е.
Страхотен часовник.
Ако ти потрябва друг, познавам човек, който ги продава на едро.
Хайде, да започваме.
- Ето я и нея. - Добре.
Готови. Изглеждаш добре, синко.
По-далеч, синко.
О. Много добре.
- Супер. Ето идва. - Страхотно синко.
Страхотно. Играли ли сте с Дъг?
Не. Дъг не обича да си цапа ръцете.
Играй с мен тогава. Ръцете ми са вечно мръсни.
Засили я силно. Давай, давай я насам.
О, какво стана?
- Сине? Какво стана? - Мисля, че си извадих рамото.
- Ще го наместя обратно. - Не, не, не.
- Няма да наместваш нищо. - Довери ми се.
Гледал съм "Смъртоносно оръжие" поне десет пъти.
Нека го намести. Много е добър в наместванията.
- Мога да го направя. - Не ме докосвай.
Ела тук. Нека го сложа на мястото му.
Почти те хванах. Хайде.
Ще те пипна.
Стой далеч от мен!
Дали съм с повече коса на снимката?
- Какво? - Няма значение.
Искам да ви благодаря д-р Клейтън и да кажа, че книгата ви спаси животът ми.
Може ли един автограф?
- Поласкан съм. - Страхотно.
Готово.
Не мога да го прочета.
Благодаря ви.
Ричард, ще можеш ли да се справиш?
Да.
Така те искам.
О, приключиха рано.
От кога четеш това?
Много е интересно.
Не са ли намерили още къде да отидат? Бих им платил хотела.
Не биха взели пари от нас. Прекалено са горди.
Горди? От какво? 200 години кръвосмешение?
Изкълчих си рамото. Автографите бяха кошмар.
Всъщност не са толкова лоши след като малко ги опознаеш.
Франк е голям майстор по къщата. Агнес ми даде прекрасни рецепти.
Рецепти за какво?
Пържена сланина или торта за плъхове?
Елън, толкова е вкусно. Какво е?
Задушени крокети в сладък сос.
Най-добрата съпруга на света!
Това не е всичко. Имам специална изненада за теб.
Изненада? Обожавам изненадите.
Кашкавалена топка. Правила съм я сама с тези две ръце.
Какво по дяволите?
Не. Не!
Баща ти ми каза, че си търсиш "килимче". Ето какво предлагам.
- Не. Това не се случва. - Затваряй си плювалника.
Не си ми жена.
О да, такава съм. А ти си ми съпруг. Я виж тук.
Какъвто бащата, такъв и синът.
Не! Не!
Не!
Какво ти става? Не си ли гладен?
Бягай мили, бягай!
О, Елън. Имах такъв кошмар.
- Сине? - Агнес?
Всико наред ли е? Чух викове.
Имах кошмар но вече всичко е наред. Благодаря ти.
О, мили.
- Не плачи. Мама е тук. - Добре.
Знаеш ли...
Когато беше бебе, ти пеех приспивна песничка.
Когато ти я пеех,
веднага заспиваше. - Не е нужно.
- Не, харесва ми. - Не...не...
Много е хубава, но не искам да събудя Елън.
Агнес, на 34 съм.
Много хубаво. Благодаря ти.
- Обърни го към мен. - Да!
- Наклони го. Точно така. - Ето. Доволен ли си?
- Виждала ли си часовникът ми? - Какъв часовник?
- Ролексът ми. Не мога да го намеря. - Кога за последно го носи?
Снощи. Оставих го върху шкафчето както всеки друг път.
На Франк му направи впечатление вчера. Спомняш ли си?
Възхищаваше му се.
Не говориш сериозно.
Откраднал ми е часовника.
Мислиш, че Франк се е промъкнал посред нощ тук
и ти е взел часовника?
Не знам. Все пак има криминално досие.
Не знам що за човек е?
Нямате един нормален в семейството ти.
- Навярно е паднал някъде. - Не мисля така, Елън.
Часовникът е от баща ми. Истинският ми баща.
Мислеше, че е прекалено показен.
Това не значи, че някой има право да ми го краде.
- Чао мили. - Пази се.
Разбира се. Благодаря.
- Това ли е домът на Клейтън? - Да, но навярно има грешка.
Все някой е поръчал.
Поръчката е на името на Франклин...
Менюриа? Менрюриа?
Най-накрая и ребърцата ми са тук.
Специална доставка. От три седмици я чакам.
Давай момче. Право в кухнята.
Преместил съм леко соевите нещица за да има място за месото.
Хайде момче.
Точно така.
Готови, отпусни се... Пусни го да излезе.
Сложил го тук... Разкарай това.
Франк, да си виждал някъде Ролекса ми?
Не, не съм синко.
Дай това да го разпиша.
- Ще поработя в офисът ми. - Добре.
Следващия път пак си ти. - Добре.
- Горещо е като в пещ тук. - Потя се като курва в църква.
Знаеш ли...
От целия този крем, плът и пот ми идват някои идеи.
О, така ли? И какви са те, Франклин Менюр?
Ей сега ще ти ги покажа.
О, Франк...!
О, миличък.
О, Франк, шляпай ме.
Понашляпай ме малко. Харесва ми така.
О! О, Франк.
Стига си издавала такива звуци.
Ще намериш ли някога Г-точката ми?
Стига с тази проклета Г-точка.
Време е за Екскалибър.
Екскалибър? Къде е?
Знам, че го взех.
Ще поогледам из нещата. Поддържай огъня.
Задръж.
Нещо бръмчи. Ти ли си?
Това е Екскалибър. Бих му познала звука навсякъде.
Идва от гардероба.
О, Франк. Мисля, че там има някой.
Ще погледна.
Сине.
Сине...
Сине, добре ли си?
Ако искаше да знаеш нещо за секса, защо просто не ни попита?
Не искам да говоря за това.
- Ти си ни син... - Не искам да говоря за това!
Тук сме заради теб, сине!
Сине, с майка ти сме много притеснени за теб.
Трябва да влезеш във връзка с чувствата си.
Изчезвайте!
- Прекрасна е. - Няма да свърши работа.
- Разбира се, че ще. - Не, няма да свърши работа.
Мамо, не говоря за роклята.
Какъв е проблемът?
Напоследък премислям отново нещата.
Това е съвсем естествено, мила.
Става дума за много важна крачка в животът и на двама ви.
Вече не съм сигурна, че аз и Ричард сме един за друг.
Мамо, винаги е бил толкова толерантен и състрадателен.
Какво искаш да кажеш с "бил"?
Не знам защо го преживява толкова трудно това с Франк и Агнес.
Знам, че са малко грубички и некултурни понякога, но...
Не знам. Той ги отписа още от първият ден.
- Той наистина те обича. - Знам, че е така.
Когато обичаш някога, го приемаш такъв какъвто е.
- Ще го вдигна. - Ще го вдигна.
Не, аз ще вдигна.
- Ало. - Седнал ли си?
- Не. Защо? - Обадиха се от шоуто на Холи Дейвис.
Искат те в шоуто си в петък.
- Холи Дейвис, този петък? - Да!
- Анулирали са друго участие заради теб. - Това е страхотно.
Знам. Ричард, това е повратна точка в живота ти.
Появиш ли се в шоуто, книгата ти ще се изстреля към небесата.
- Ще ти звънна утре с подробностите. - Идеално. Ще говорим тогава.
- Мили, това е ужасно. - Само чакай да кажа на родителите си.
Няма нужда сине. Чухме всяка дума.
Най-накрая се случи. Може да е едно голямо ново начало.
Поздравления, Ричард. Звучи много вълнуващо.
Ще бъдеш големият удар докарал недоволни домакини навсякъде.
Не е ли малко дълго в ръкавите?
- Дълго. Наистина ли? - Сине, с баща ти поговорихме...
и решихме, че тези Менюри е крайно време да си ходят.
Ако настояваш да продължиш с компанията на тези ужасни хора,
ние с майка ти няма да присъстваме на сватбата ти.
Има само една стая за родители в това семейство.
Ние или те. Изборът е твой.
Е, сигурен съм, че до сватбата ще са си заминали.
Хайде стига. Забавни са.
Извинете.
- Разкарай се! - Благодаря.
Сине! Внимавайте всички...
Искаме да ви представим нашият син Франк младши.
Това е той.
Франк, това са моите приятели от цирка.
Хората просто минаваха от тук...
- Защо не се присъединиш към нас? - Не благодаря. Трябва да говоря с годеницата си.
Насаме.
Извинете.
Ей, на 85 съм.
- Браво, поздравления. - Благодаря.
- Искам всички да си тръгват. - Не започвай пак.
Не! Преминаха всякаква граница. Не ги искам повече в къщата си.
Заедно с всички останали.
А ти нямаше право да им позволяваш това парти без да си се допитала до мен.
Мили, извинявай, казаха ми, че ще са само няколко приятели.
Няколко? Едно село се е преселило тук.
Не са виждали приятелите си от цяла вечност. До 10 всичко ще е приключило.
10? Имам появяване в националната телевизия утре сутрин.
- Добре. По-рано ще приключим. - Не! Искам ги вън всички. Сега!
Тези хора са бедствие.
- Защо ги мразиш толкова много? - Защо?
Ще ти кажа защо. Защото са груби, прости и натрапчиви.
Напълно са неадекватни. Тези хора са грешка на природата.
Не можеш да понесеш, че е възможно да си син на такива обикновени хора.
- Не е истина. - Знаеш ли какво си? Ти си сноб.
Нарече ме сноб?
Точно така. Нарекох те сноб.
Не съм сноб.
О, да. Ти си абсолютен сноб!
Защо просто... не млъкнеш!
- Ти млъкни! - Не, ти млъквай!
Сине. Сине.
Не ми е място да се намесвам, но не би трябвало да и говориш така.
Към една съпруга трябва да бъде показвано уважение.
- Към една съпруга... - Млъквай, краво.
Опитвах се да кажа, че съпругата е като крепост за мъжа.
- Крепост? - Да, крепост.
Ако мозъкът ти беше от шоколад, щеше да откриеш аеро-шоколада.
Опитвам се да говоря смислено, а ти ми се месиш с твоите метафори.
- Опитвам се да помогна! - Помогни си като млъкнеш!
Разкарайте се от къщата ми! Всички вън!
Веднага! Всички! Партито приключи!
Нито минута повече! Нито минута!
Вън! Партито приключи. Всички вън.
Вън! Ти пък къде отиваш?
- Къде си мислиш, че отиваш? - При майка.
Е, не е идеална, но я приемам такава, каквото е!
- Веднага се връщай! - Не!
Веднага идвай тук!
Не ти! Елън!
Добре дошли. Ако сега се присъединявате наш гост днес е д-р Ричадр Клейтън,
автор на новата книга, озаглавена
"Готови, отпуснете се, да започнем: Ръководство за управление на агресията".
"Готови, отпуснете се, да започнем" Изглежда простичко, нали?
Мога да гарантирам за ефикасността и, защото тя промени животът ми.
Разкажете ни, какъв е бил животът ви преди да откриете тази система?
Имах нелеко детство,
което причини тежки травми в мен като възрастен.
Бях склонен към прояви на агресия.
Нещата стигнаха до края, когато на 29 получих нервна криза.
След като няколко пъти бях задържан за нарушаване на обществения ред...
реших, че е време за промяна.
Спрях алкохола и успях да завърша доктората си.
Това е удивително.
Може ли да кажете, че сте скъсали завинаги с предишният си нрав?
Е... Да... Може да се каже и така.
След като развих тази техника,
определено контролирам емоциите си.
Ричард, имаме изненада за теб.
- Изненада? - Изминал си дълъг път.
Семейството ти навярно много се гордее с теб.
Поканихме родителите ти днес
за да разкажат за миналото ти и от къде си тръгнал.
- Нещо не разбирам? - Ами...
те са ето там в студиото.
Нека слязат тук при нас.
Нека дойдат. Хайде заповядайте!
Моля посрещнете родителите на Ричард.
- Здрасти. - Как я карате.
- Здравейте. - Как я карате по-дяволите?
- Добро утро Америка. - Това е друго шоу глупако.
Затваряй си плювалника.
- Здравейте. - Здрасти.
Нека се представим.
Аз съм Франк Менюр. Това е жена ми Агнес а ето го и нашето момче.
Точно там, Франк младши.
Станала е грешка. Това не са родителите ми.
- Не са ли? - Разбира се, че сме.
И без да го поглеждам. Но кожата ми е останала като на 20 годишна.
Но малкият ми приятел казва, че задникът ти си е 50 годишен.
Когато успееш да го вдигнеш до там.
Толкова се гордеем с нашето момче.
Както казваше баща ми: "Кръвта е по-гъста от водата".
Не и в твоя случай с целия този алкохол в нея.
Опита програма за трезвеници, но бе толкова пиян, че се преби по стълбите.
Моля да извините жена ми. Устата и е като 7 етажна сграда.
И е отворена по 24 часа на ден.
Извинявам се, но трябва да изясня някой неща. Тези хора тук, не са ми родители.
Родителите ми се казват Дъг и Арлийн Клейтън.
Не ви разбирам.
Тези хора... биологично погледнато...
Биологично погледнато са ме създали.
Технически погледнато - да. Но те не са ми родители.
Екипът ми беше уведомен, че това са вашите родители.
Уведомен? Уведомен от кой?
От брат ви Мич.
Или поне още си мисля, че ви е брат.
Трябва да извините момчето ни. Днес не е на себе си.
Разбира се, в светлината на тези проблеми.
- Проблеми? - Господи, не мога да гледам.
Притеснения относно младата дама.
Минават през труден период.
Имат малки несъгласия помежду си.
Снощи изглеждаше като обладан от зъл дух.
Но се обичат и...
Сигурен съм, че не искаше така да и се развиква.
Той е добро момче. Много се гордеем с него.
Толкова сме горди с него.
Той си е нашето момче. Нашият син.
Добро момче е. Толкова се гордеем...
Здрасти Дженифър. Какво ще правиш довечера?
Какво значи, че имаш домашни? Никога не съм писал такива.
Излизай от там кучи сине!
Мъртъв си! Ще те убия!
- Стой! Ще те убия! - Беше шега. Откъде да знам, че...
Недей! Пуловерът е италиански! Ще го разтегнеш.
Давай, удари ме.
Винаги ще те ревнувам. Винаги се справяш по-добре от мен с всичко.
Аз съм едно нищо.
Предполагам, че заради това винаги съм искал да те прецакам.
Гол. Едно на нула за мен!
Настъпи пълен хаос в снощното шоу, когато гостът ни изведнъж обезумя.
Д-р Ричард Клейтън, автор на книга за контрол над гневът
ни показа докъде може да стигне човек
нападайки собствените си родители на живо пред публика.
Мисля, че книгата му трябва да се казва "Готови, отпуснете се, напред откачалки".
И сега обратно към "Бързи, Смели, Сръчни".
Има добра и лоша новина.
Лошите са, че издателят ти иска прекратяване на договора,
и снемане не книгата от продажби.
Каква е добрата?
Имаш покана за шоу показващо насилие.
На края на силите си съм, татко. Елън се върна при майка си.
Искам да остана за няколко дни докато подредя мислите си.
Ричард, моментът не е удобен. Имаме гости.
Каквото си надробил, това ще сърбаш, синко.
Ще трябва да се оправяш с това сам.
Агнес, няма нужда да правиш това.
Това е най-малкото, след като ни позволихте да останем тук.
Най-малкото, което аз мога да направя. Всичко, което имаш ти е един голям тумбак.
Затваряй си плювалника.
Никой не отговаря.
Чувствам се ужасно покрай цялата тази работа.
Мич каза, че появяването ни ще помогне на кариерата му.
О, миличка.
Заради един спор заслужава ли си да се отмени цяла сватба?
Не се виждам повече, като прекарваща живота си с такъв като него.
Вече не е човекът в когото се влюбих.
Трябва да го посетиш за да видиш как е, защото той няма да го направи.
О, скъпа.
Ричард?
Долу ли си?
О, Елън. Не съм те чул...
Ела да помогнеш. Правя си кашкавалена топка.
Сместа май трябва да е по-гъста.
Опитах да ти се обадя...
Ричард, това месо ли е?
Свинска пържолка. Хитът на месеца.
От време на време малко месце няма да навреди.
Скъпи, какво правиш със себе си?
Приемам съдбата си, Елън. Бъркал съм от самото начало.
За какво се боря? Та аз съм Менюр.
- Добре, знаеш ли какво... - Каква е разликата?
И без това съм съсипан вече.
Не си човекът когото познавам.
Не. Онзи беше Ричард Клейтън.
Аз съм Франк Менюр младши. Как си по дяволите?
Ричард... това е лудост!
Семейна черта.
Ами нашите планове? Мислехме да се женим...
И какво още? Да дадем още Менюрчета на света?
Още шизофреници? Още чернокрачковци?
Не. Тези гени ще умрат с мен. А сега ме извини, имам топка за правене.
Добре. Ако това е начинът по който приемаш нещата...
задръж това обратно.
Сбогом.
Правилно, Елън. Ще се оправя. Контролирам напълно емоциите си.
Готови... отпусни се...
Майко, вече не е същият. Не знам какво да правя.
- Какво се случи? - Беше пиян!
Сякаш... се е отказал напълно от всичко. Дори ядеше месо.
- Ричард е ял месо? - Да, пресни пържоли.
Явно не е на себе си. Стресът на който бе подложен...
Не, не, не. Заради името е. Менюрс. Обвинява ги за всичко.
О, мила.
Всичко е наред. Всичко е наред вече.
Изчезвай!
Разкарайте се от къщата ми.
Дойдохме да си съберем нещата. Ще отнема минутка.
Добри новини. Тръгваме си. В цирка ни предложиха старата ни работа.
Хубаво. Стойте там. Аз ще ги събера.
Ето ви нещата. А сега изчезвайте.
Да си виждал сребърният ми медальон? Във формата на сърце е.
Не съм. Сбогом.
- Секунда синко. - Какво искаш?
Бихме желали да поговорим за минутка ако е възможно.
След това изчезваме от животът ти. Обещавам.
Мисля, че нещата, които ще чуеш биха те заинтересували.
Не знам как точно да го кажа.
- Най-добре да му кажем. - Ще решите ли най-накрая.
Ние не сме родителите ти, синко.
Ти...
- ...какво? - Виж...
Винаги сме искали дете, но никога нямахме собствено.
Видяхме обявата във вестника и решихме да се пробваме.
Не говорите сериозно.
Трябваше да забаламосаме онзи детектив,
но сме по-умни отколкото изглеждаме.
Не сме искали да причиним нищо лошо.
Искате да ми кажете, че всичко, което се случи е било една лъжа?
Разбираме, че това беше грешка.
- И съжаляваме много. - Съжалявате?
Съжалявате?
Разбихте животът ми!
- Мога да ви арестувам за това. - Казах ти.
Добре синко, но тогава трябва да сме наоколо заради процеса.
Иначе се махаме от животът ти.
Навярно сте прав г-н Менюр.
Ако това е истинското ви име, като се надявам във ваш интерес да не е.
И като помисля за милата, доверчива Елън, защитаваща ви през цялото време.
Какво да и кажа сега. Вие сте най-големите нищожества, който познавам
и ако ви видя отново, ще извикам полиция!
Сбогом и дано бъдете простени!
Не мога да повярвам, че са сторили това. Изглеждаха толкова искренни.
Сякаш наистина ги бе грижа за теб.
Може ли да поговорим насаме за малко?
Нагоре по стълбите.
Майко, връщам се след малко.
И двамата ни направиха на глупаци, нали?
Това не оправдава постъпките ти. Тогава не знаеше истината.
Наистина...
Наистина предаде нещата, които си мислех, че споделяме.
Права си. Срамувам се от нещата, които сторих.
Не можех да приема факта че... Произхождам от хора като тях.
И платих прескъпо. Не говоря за кариерата си. Заслужавах това. Но Елън...
Не искам повече да губиш това. Ти си най-хубавото нещо, което се е случвало в животът ми.
Какво стана с часовникът ти?
Престанах да го нося. Прекалено е показен.
- Скъпи? - Да, мила?
Репетицията мина чудесно. Ще бъде прекрасна сватба.
Благодаря на небесата, че тези ужасни хора най-накрая си заминаха.
Трябва да се радваме, че всъщност те не са истинските му родители.
Представяте ли си, да ви се лепнат такива хора за цял живот?
Късметлии са, че не са ги арестували.
С благодарност за Менюрс, за това, че не са с нас тази вечер.
Наздраве.
Радвам се, че се видяхме.
Лека нощ, Ричард.
Изглеждаш ми като човек, който си е наумил нещо.
- Така ли? - Нямаш задни помисли, нали?
- Не разбира се. - Добре.
- Ще се видим утре. - Да.
Пази се.
- Елате насам. - Спечелете изненада.
- Викай по-силно. - Уцелете и спечелете.
Изглеждаш ми, като човек който може да се оправя с топки.
Какво ще кажеш да спечелиш подарък за младата госпожица?
- Имаме хубави награди. - Добре, три топки за 5 долара.
Благодаря. Давай смело.
Почти успя!
Малко по в ляво.
О, не.
- Трябва да засилите от рамото. - Не хвърляте достатъчно силно.
- О, доста зле. - Това е измама!
Искаш ли да опиташ отново?
Обзалагам се, че теб по-лесно ще сваля.
Бяхте наистина добър, затова ще ви дам награда.
Мила? Дай му една от специалните награди.
Прекрасно... прекрасно кученце... за дамата в розово.
Ето го. Отива ви.
Благодаря ви много.
Много хитро, празноглавецо.
За първи ден ни е, а вече издуха печалбите.
Можеше да изкараш малко пари, ако работеше в къщата на ужасите.
Искаш ужаси ли, погледни си задника...
Сега ще ти покажа...
Затваряй си плювалника!
Аз искам да играя.
Всъщност...
Исках да ти върна медальона...
Майко.
Защо ме излъгахте?
Каза, че проблемите са започнали след появяването ни.
Просто направихме най-доброто за теб в случая.
И го направихте пак с мисълта за моето добро.
Отново.
Ще можете ли да ми простите някога?
- Разбира се. Та ти си ни син. - Нашето момче.
Ей!
Искате ли още да дойдете на сватбата ми?
Нищо не би могло да ни направи по-щастливи.
Кога всъщност е тази сватба?
Ами след около... час и половина.
- Къде е? - Трябваше да е тук преди час.
Започвам да се притеснявам за това.
О! Ето го.
- Недей да нервничиш, синко. - Изглеждаш страхотно.
Не мога да повярвам, че правя това.
Всичко, което мога да ти кажа сине е, че ако Елън те направи поне наполовина щастлив
както Агнес мен през годините
ще имаш около половината от моето щастие.
Не ме карай да ти сритвам задника пред църквата.
По-добре да тръгвам. Пожелайте ми късмет.
- Успех сине. - Ще се справиш чудесно.
- Не забравяй какво ти казах. - Добре. Ще се видим там.
- Деца. - Порастват толкова бързо.
Само секунда.
Здравейте на всички. Благодаря ви, че дойдохте.
Женитбата е момент, когато празнуваме създаването на едно ново семейство.
Както много от вас знаят, от скоро имам и друго семейство.
За мен е чест да ви представя двама специални гости, които не бяха планирани в програмата.
Моите родители... Франк и Агнес Менюр. Моля, посрещнете ги.
- Изглеждаш зашеметяващо. - Благодаря.
Ще ти обясня по-късно.
Скъпи влюбени, събрали сме се тук
за да свържем този мъж и тази жена в свещен брачен съюз.
Една година по-късно...
- Включена ли е? - Ако мига червено, значи да.
- Тъмно е? - Ами махни капака!
В родилното сме в очакване.
О, Господи, моля ви. Какво правите?
Какво криеш там, а?
Изключете това.
- Стига. - О, ето ви.
Толкова съм щастлива и превъзбудена около Ричард и дъщеря ми...
Внимавай, Спилбърг.
А сега гвоздеят на нашата програма...
Гледайте, или ще ви натикам там, където слънцето никога не огрява.
Та... има ли някой, който иска да каже едно "Здравей"?
Здравейте всички. Нека ви запознаем с малкия Оуринкли Клейтън.
Подай ми камерата.
Та Анджела, какво е чувството да си баба?
Не е ли прекрасен?
- Роден е за Харвард. - По-скоро за Йейл.
Не го обсебвай, Клейтън. Подай го насам.
- Внимателно, ще учи в Харвард. - Знам. Придържай му главата.
- О, Господи! - Прилича на теб.
- Нали? - Набръчкан и малък с отворена уста.
Не и се връзвай. Семейна черта е.
Ето ни и нас. О, Господи!
Добра работа, момчето ми.
Добър мерник.
Менюр е, нали?
- Татко! - Татко!